מה שאני אומר הוא
שזה יותר מכפי שזה נראה, זה הכול.
הרבה יותר.
אנשים לא יודעים.
כי הם עסוקים מדי עם השעשועונים שלהם
ועם פוטבול ועם שטויות
מכדי להקדיש זמן להתבונן, לקרוא ולהבין את הכול.
מי היה זה שאמר:
"אל תאמין לדבר שאתה שומע ורק לחצי ממה שאתה רואה"?
אנחנו חיים בזמנים מעניינים.
זה פתגם נוסף. סיני.
בעצם, זאת קללה.
אתה רק צריך להתבונן וללמוד לחבר את הנקודות,
ולהתכונן.
אתה יודע שמלאי המזון בחנויות מספיק לשלושה ימים בלבד?
וכשהחי"ב, 99 אחוז מהמזון לא יהיה ראוי לאכילה.
אני אומר לך את זה רק משום שלא הייתי אבא אחראי
אם לא הייתי מספר לך את כל הדברים שאני יודע.
חשוב לחזור על כך, לכן אני חוזר על כך כדי שתהיה מוכן.
זה רק עניין של זמן וזה יקרה די בקרוב.
אתה רק צריך להביט מסביב. אתה תבחין בכך אם תפקח את העיניים.
אפשר לפתור את הבעיה הכי גדולה שלנו עם קצת כושר אבחנה.
וזה גם לא קשה במיוחד.
אם אנשים היו טורחים לחפש, הם היו מוצאים המון מידע שם בחוץ.
ואם אתה חושב שלהתעסק עם כל הדברים האלה
שלדעתך הם כל כך חשובים,
אתה תלמד שזה לא מה שבאמת חשוב.
זאת אומרת, מה שבאמת חשוב.
כל מה שחשוב הוא מה שאתה עושה עכשיו.
ואני לא אומר את כל זה כדי להפחיד אותך כי אני מפחד.
כי אני לא מפחד, אם זה מה שאתה חושב. אני לא.
אני מוכן.
אני רק רוצה להיות מוכן.
טוב לדבר איתך, אבא.
כן. טוב. ביי.
מגי, מה?
את חדשה כאן.
22 דולר ו-56 סנט.
תמיד טוב להכיר את השכנים.
אי אפשר לדעת מתי נזדקק להם.
אפשר לראות את רישיון הנהיגה שלך?
אד המסלר.
פרסם תגובה
לא צריך להיות גאון כדי להבין שמשהו מוזר מאוד קורה.
הרץ המורד: אתה משכנע את המשוכנעים, קפטן.
המחפש: מוזרים מאוד.
בעיית המובטלים והחיילים המשוחררים היתה בין
הנושאים השנויים ביותר במחלוקת בדוח.
המושל, לאחר שקיצר את חופשתו,
על מנת לבחון באופן מעמיק את ההצעות לקיצוצים בתקציב,
ביקש שלושה ימים
כדי לאפשר לאנשי צוותו לבחון את יתרונות ההצעה,
ולהגיב לנושא שאחד מפקידי הממשל כינה כ"הכשלה חסרת אחריות".
למרבה המזל, אד המסלר הגה פתרון חדשני לבעיות שלנו,
שמאפשר לו, למרבה הקנאה, לשבת בתחתונים שלו
בשעה שהעולם חולף על פניו.
כדורי נפטלין
-שלום. -שלום.
זה תשעה דולר וחצי.
טוב.
תודה לך.
טעות.
מנדטים פדרליים נוספים שנוגעים לחברי המשמר הלאומי.
המושל וילקנסון אמר שהוא מברך על השינויים,
והזכיר אירועים שהתרחשו לאחרונה
בשעה שמשפחות נאספו כדי לציין את זכרם של 17 בני האדם
שנהרגו באותו יום נורא.
המושל הוסיף שלדעתו, תחושת התקווה
והתכלית הולכת וגוברת בין אמריקאים רבים
בשעה שאנו מחפשים דרכים חדשות כדי למנוע מטרגדיות כגון אלה
מלקרות שוב לעולם.
מה הבעיה, אד?
אמרתי משהו לא בסדר?
תודה.
היי, אד.
מגי.
התחזית, היום השמיים יהיו בהירים עם רוחות מזרחיות קרות.
הטמפרטורה המרבית תגיע ל-11 מעלות.
הלילה יהיה בהיר, והטמפרטורות ירדו עד לחמש מעלות.
מחר יהיה יותר שטוף שמש. והטמפרטורות יהיו גבוהות יותר.
עם רוחות דרומיות בעוצמה של 27 קמ"ש, נכון לעכשיו...
אוי, אני...
אני מצטער.
זאת אשמתי.
אני כבר מפנה לך את הדרך.
טוב.
מכונית נחמדה.
היא לא פורד. את מרוצה ממנה?
כן. היא לא צורכת הרבה דלק.
זה חשוב.
אי אפשר לדעת מתי תזדקקי לדלק.
את אוהבת לבוא לכאן?
לדנ'ס, אני מתכוון. ראיתי אותך כאן מדי פעם.
זה... זה נוח.
מבחר גדול.
ובכן, יום טוב לך.
אני אד.
-רוני. -רוני?
-רוני. -זה שם של גבר.
-רוני מה? -מייזנר.
-מ', י'...? -י', י'.
המסלר. זה שם המשפחה שלי. אד המסלר.
נעים מאוד.
-בסדר. נעים מאוד. -כן, גם לי.
יום טוב לך.
כן.
רוני מייזנר.
מייזנר
ובכן...
מה את קונה היום?
היי. רק כמה דברים.
-ואתה? -כן, גם אני רק קונה כמה דברים.
טוב לראות אותך שוב, רוני.
כן. יום טוב לך.
-אד. -אד.
היית עסוקה.
לקראת מה את מתכוננת?
קניתי... רק הייתי צריכה כמה דברים.
את מוכנה, נכון?
אני מבין. אני יכול לראות.
אתה יכול לראות?
ידעתי את זה ברגע שראיתי אותך.
כן, האופן שבו הסתכלת. קנייה פקחית, אסטרטגית. אני מבין את זה.
ובכן, אני רק קניתי כמה דברים.
כן, אני יודע. ואני יודע שאת יודעת.
שהכול עומד להתמוטט.
את אוהבת קפה?
את חייבת להבין שיש בזה יותר מזה.
יש דברים שרוב האנשים לא מבינים.
אמריקה.
היא מקום כל כך מיוחד.
היא מיוחדת מבחינה היסטורית.
צריך... צריך לראות את כל התמונה.
שמעת פעם על כתבי הפדרליסט?
כדי לדעת מה זה, יש לחזור הרבה אחורה
למה שנקרא ה"מגנה כרטה".
זה היה הרגע שבו הדברים באמת התחילו לקרות.
אפשר לחזור אחורה יותר רחוק, אם את רוצה.
את מבינה, הכול הוא עניין של שליטה באנשים.
בעיקרון יש שני סוגים:
אלו שרוצים לשלוט בך, ואלו שלא רוצים שישלטו בהם.
זה אני, הסוג השני.
רוצה עוד קפה?
לא, לא, אני...
אני צריכה לחזור.
כן, גם אני צריך לחזור לכמה דברים.
רוצה לקחת איתך את השעון שלי בפעם הבאה?
סליחה.
את אוהבת עוגות פאי?
אני אוהבת עוגות פאי.
כי יש להם עוגות פאי נהדרות ב"גאי'ס גריל".
חשבתי שאולי נאכל יחד ארוחת ערב,
ונקנח בשתי פרוסות פאי, תפוחים, אפרסקים, בערך בשמונה?
שמונה נשמע טוב.
יופי, מצוין.
יש להם קריוקי.
קריוקי הערב!
וזה לא שיש משהו מיוחד בזה.
איך שאני רואה זאת, כולנו פחות או יותר אותו דבר.
אני מה שנקרא זכר אמריקאי ממוצע עם דם חם.
יש לי בן, בראיין.
יש לו משפחה נחמדה.
בת נהדרת, אישה יפה.
יש להם בית גדול במרחק כשעה נסיעה מכאן.
הוא נולד בערך בזמן שהתחלתי לעבוד ב"קפיטל ברינגס".
הייתי מנתח מערכות. בקרת איכות, בעיקרון.
אין לך מושג כמה העולם היה דפוק
אלמלא מסבים כדוריים.
והם חייבים להיות מושלמים.
אני מתכוון מושלמים, אחרת הכול יתפוצץ.
לפני כשש שנים, לקחתי את פיצויי הפרישה שלי.
עסקה די מוצלחת. אני לא טיפוס שמתלונן.
איך שאני רואה זאת, אני בצד הלא נכון של השישים בכל מקרה.
אני לא נעשה צעיר יותר. אבל אני מדבר יותר מדי.
מה לגבייך? יש לך ילדים?
הבת שלי מתה.
היא היתה כל עולמי.
אבל זה לא היה הוגן.
אבל אתה יודע מה אומרים על החיים.
כן.
אבל אני אוהבת לתפור.
ואני...
יש כמה דברים שאני אוהבת לעשות.
אה, זה...
אני מצטער.
כן.
זה היה...
היא היתה... היא היתה מיוחדת.
זה היה לפני יום הולדתה ה-13.
-איך היא מתה? -ובכן...
היתה לה מחלה מאוד נדירה, "מנס".
מן?
מ', נ', ס'.
תסמונת גידולים אנדוקריניים משולבים.
קראתי על זה הרבה.
הרופאים אמרו שהם לא יכולים לעשות כלום.
אבל אני לא יודעת, אני...
בעלך?
גם הוא מת.
אבל לא ממחלה נדירה, סתם סרטן.
אמרתי לו לא לעשן.
מה אפשר לעשות?
מה מישהו מאיתנו יכול לעשות?
אתה יודע, מה שאמרת קודם על זה שאתה בצד הלא נכון של גיל שישים?
מבחינתי, אני לא חושבת שיש צד לא נכון של השישים.
את יודעת, לא אכפת לי לספר לך,
לדעתי, יש לך חוש מיוחד למשחק הזה.
האופן שבו אנשים מסתכלים על דברים. אפשר לראות הכול בעיניים.
איזה סוג של טונה את מעדיפה, באופן עקרוני?
-נראה לי ש"צ'רלי". -סטארקיסט. גם אני.
מוצרי נייר?
כן, את יודעת, נייר טואלט. זה חשוב.
ובכן, אני לא באמת חושבת על זה.
-אני פשוט בודקת שהם רכים. -בדיוק.
את יודעת, חשוב רק לדאוג שהדברים לא יהיו קשים יותר מכפי שהם צריכים להיות.
סוללות?
הפעם אני יודעת את התשובה. מצופות נחושת.
ככל שזה נוגע לי, חשוב לי רק
שהן יהיו סוללות אלקליין. זה מהותי.
עושה רושם שאתה יודע הרבה על דברים.
ובכן, זה נכון. כי אכפת לי.
אני יכולה לראות.
הרדיו הישן הזה. הוא שימושי רק לחדשות ולמזג האוויר.
מבחינתי, זה הדבר היחיד ששווה להאזין לו.
כל השאר זה רק אנשים שמנסים לשכנע אותך לקנות דברים
שאתה לא צריך...
לצאת לעיר ולבלות כמו שצריך
בערב
זה ממש נעים
מוסקרט סוזי, מוסקרט סאם
רוקדים את הג'יטרבאג במוסקרט לנד
והם מתנודדים
סאם כל כך רזה
מה קרה?
מה...? מה הבעיה?
אד! מה קרה?
את לא יכולה לעשות את זה!
טוב, אני יודעת שאני לא זמרת גדולה.
לא. לא. זה לא...
אתה לא אוהב את "אהבת מוסקרט"?
אני אוהב את אהבת מוסקרט!
אני מצטערת...
לא, לא, לא.
אל תגידי שאת מצטערת, זאת לא אשמתך.
את...
את נהדרת.
אז מה הבעיה?
אד?
אני מחבב אותך!
גם אני מחבבת אותך.
לא.
אני מתכוון, אני ממש מחבב אותך.
וזה מפחיד אותי עד מוות.
נהניתי מאוד.
-הבאתי אותם בשבילך. -הם מקסימים.
ובכן, לילה טוב.
נוכל ללכת אליך?
אני יכול...?
כן.
תשים אותם במים עד שאלך.
כמובן.
אביא לך משהו לשתות. יש לי הכול.
רק מים.
את בטוחה? יש לי הכול.
יין, בירה, קוקטיילים.
לא, רק מים, בבקשה.
גם מים יש לי.
מטוהרים ונטולי פלואוריד.
הבית שלך מקסים.
הכול כאן כל כך...
מתוחזק.
זה הבית שלי.
הנה. למה שלא תשבי.
-רוצה לצפות בטלוויזיה? -טוב.
כן. הנה, בואי נראה.
אז במה את אוהבת לצפות?
ספורט? לא.
לא, אני צוחק.
סרטים? אני אוהב סרטים.
סרטים ישנים. מהתקופה שהם ידעו מה שהם עושים.
כן, דברים היו שונים אז.
ולא אכפת לי לומר, אז היה טוב יותר, מבחינתי.
אני אוהב לצעוד עם הקדמה וכל הדברים האלה,
אבל יש נקודה שבה אתה פשוט צריך לומר:
"ג'ון ויין הוא איפה שאני רוצה להיות". את מבינה?
אני חושבת.
-אז איזה סוג של סרטים את אוהבת? -תיעודיים.
-על מה? באיזה נושא? -מלחמה.
כאשר 150 אלף חיילים הסתערו מעבר לתעלה האנגלית...
לא קיבלתי את הרושם שאת מישהי שמתעניינת במלחמות.
ובכן, מלחמה היא ממש מעניינת.
אבא שלי היה במלחמה. במלחמה הגדולה.
את יודעת איפה?
הוא אמר שהוא ראה את העולם. הוא אמר שזה היה נהדר.
ובכן, כן.
אני...
ובכן, אף פעם לא הייתי במלחמה.
לא? זה טוב, לא?
ובכן, אני לא יודע. אדם יכול ללמוד הרבה על עצמו במלחמה.
כן. אבא שלי למד בעיקר איך לשתות.
גם זה קורה.
ברמינגהאם, דאדלי, תחושת צמרמורת חלפה,
ועשתה את דרכה במעלה הדרגות...
אתה אוהב לשתות, אד?
לפעמים.
ובכן, לא הרבה. אני אוהב לשמור על ראש צלול.
אף פעם אי אפשר לדעת מתי תזדקק לחושים שלך.
פקודות במהלך משימות סיור
נחתו תכופות בטווח של דקות אחת מהשנייה.
על מנת לנצל את יתרון ההפתעה החשוב מאין כמותו.
הימים נעשו ארוכים יותר עקב אספקת המזון הקצובה
ושירותי החירום הרפואיים הבלתי סדירים.
לא.
אנחנו יכולים סתם לשבת כאן, בבקשה?
זאת אומרת, אני יודעת ש...
אבל אני פשוט אוהבת להיות כאן.
רק לשבת ולצפות בטלוויזיה.
לא, לא. אנחנו יכולים לשבת ולצפות בטלוויזיה. זה נהדר.
המערכה היתה מפרכת, ועליה אף הקשו
תנאי מזג האוויר שהשתנו כל הזמן.
סערות וגשמים היוו אתגר תמידי,
וגרמו לתנאי שטח בוציים
שהקשו על התקדמות רכבי שריון וחיל הרגלים.
עם רדת החשיכה,
התארגנו הגברים למנוחה שהרוויחו ביושר.
כי עלות השחר יביא עמו לבטח אתגרים קשים אפילו יותר.
בוקר טוב.
שני ממתיקים, נכון?
-מה? או שרק אחד? -מה השעה...?
השעה...
אוי, לא.
-אוי, לא, לא, לא. -מה...? מה קרה?
לא, לא, לא. אני מאחרת. אני מאחרת לעבודה.
אז את קצת מאחרת לעבודה.
לא. לא.
אלוהים.
לא חזרת הביתה אתמול בערב.
רוני מייזנר, נראה לי שאת צועדת את מצעד הבושה.
לא.
לא, לא, לא.
באמת? את זה?
יש לי טרמפ.
-את בטוחה? -אל תדאגי בקשר אליי.
-את לא מפריעה או משהו. -לא, זה בסדר.
-אני... אני בסדר, באמת. -את בטוחה?
-כן, אני בסדר. -כן?
-תודה. אבל אני באמת... -בחיי.
אני בסדר.
אני רק מקווה שאוכל להיות כמוך כשאהיה בגילך.
זה לא מה שזה נראה.
לא משנה. רק אל תעשי שום דבר שאני לא הייתי עושה פעמיים.
הפסקת החשמל השלישית בהיקפה השנה עקב רוחות עזות.
בחברת החשמל החלו בעבודות לשדרוג המערכת
שמיועדות למנוע הפסקות חשמל בעתיד.
מיותר לציין שלאד המסלר יש גנרטור חלופי
בדיוק למקרים מהסוג הזה.
כי אד המסלר חושב על כל דבר.
תיאטרון
את אוהבת אוכל סיני?
אנחנו לא חייבים לאכול אוכל סיני.
אד המסלר, אישה לא אוהבת להישאר באפלה.
כשג'נטלמן לוקח אותה לבלות,
המעט שהוא יכול לעשות הוא ליצור איתה קשר באופן כלשהו
וליידע אותה שיש לו זיכרונות נעימים מהערב שהם בילו ביחד.
אפילו אם אין לו, כי זה מה שג'נטלמן עושה.
אבל אני ג'נטלמן.
אז איפה היית? למה לא התקשרת אליי?
חשבתי שאולי את רוצה הפסקה או משהו.
הפסקה ממה?
ובכן, ממני.
נישקתי אותך.
נכון.
אוכל סיני זה בסדר.
אחכה לך בכניסה.
אפשר לדעת את האמת אם יודעים איפה לחפש אותה.
האינטרנט הוא הספרייה הגדולה ביותר ביקום.
מישהו קרא לו המים העמוקים של ההיגיון וההגבלה,
ואני אוהב לשחות.
-תשאלי אותי משהו. -משהו?
-מה למשל? -משהו. כל דבר.
ובכן, אני לא יודעת. כמו מה?
יש משהו שאת רוצה לדעת שאת לא יודעת?
לא ממש.
-כלום? -לא.
אז את יודעת כל מה שאת רוצה לדעת.
לא, זה לא מה שאמרתי.
אז מה את רוצה לדעת?
אני חושבת שכוונתי היא שאני עדיין לא יודעת מה שאני רוצה לדעת.
עליך.
וכשאדע מה שאני רוצה לדעת, אני איידע אותך.
זה בסדר?
כן.
אטריות טעימות.
יום אחד, אתה חייב לזכור להסביר לי
איך זה קשור לעולם האמיתי.
איך זה קשור לעולם האמיתי?
איך זה...?
אלוהים, בראיין.
אני לא משתלט על השיחה. אתה רוצה לדבר? בבקשה. תדבר.
אני לא רוצה לדבר יותר על העניינים האלה.
אין לי חשבון בנק שמתמלא באורח קסם בכל שבועיים.
יש לי עבודה שעליי לעשות.
-אתה אומר שלא הרווחתי את זה? -אני לא אומר כלום.
23 דולר וחמישים סנט.
ובכן, הרווחתי את הכסף הזה.
עבדתי 17 שנה כדי להרוויח את הכסף הזה בעבודה רצינית.
עבודה שהיתה לה משמעות.
בתקופה שבה אנשים כיבדו את ההתחייבויות שלהם.
עכשיו אני רק יכול לאחל בהצלחה כשיגיע הזמן לגבות את החוב.
אנחנו לא מכבדים יותר המחאות.
אנחנו לא מכבדים יותר המחאות
אני יודע שאתה חושב שאני אומר את כל הדברים האלה כדי שתחשוב
שאני יותר חכם ממך כדי שאוכל להתנהג כאילו שאני עדיין אבא שלך.
אז יש לי חדשות בשבילך:
-אני באמת עדיין אבא שלך. -אני יודע שאתה עדיין אבא שלי.
זאת הסיבה שהתקשרתי.
ג'נט ואני רוצים להזמין אותך לארוחת חג ההודיה השנה.
אמא שלך תהיה שם?
כמובן שלא. תבוא?
אני יכול להביא מישהי?
טינה.
היי, אני אחזור אליך, טוב?
כן.
אני רואה אותו.
לפי האופן שהוא מחכה לך בחוץ.
הוא לגמרי החט"ל שלך.
מה זה חט"ל?
החבר הכי טוב לנצח.
הוא מחכה לי?
תראי, הבחור שלי.
הבחור שאני בקטע שלו עכשיו, הוא כזה.
הוא חושב עליי.
הוא פותח לי את הדלת.
אד עושה את זה.
אד.
אד הוא שם טוב.
הוא לא כל כך מקורי, אבל אולי זה לא רע במיוחד.
-רוצה לדעת מה דעתי? -כן.
אני אומרת, תרכבי על זה כמו גל.
-מה זה אומר? לרכב על זה... -אל תיפלי מהגלשן, והכול יהיה בסדר.
כשאגיע לגילך, אם לא אעשה פשלות בדרך, יהיה לי מישהו כמו אד.
בסדר? ואני אלך על זה כי זה כל מה שיש.
רק אד.
כמו כריס...
ובובי, פיטר...
הוא הזמין אותי לחג ההודיה אצל הבן שלו.
תרנגול הודו זה עניין רציני.
זאת התחייבות.
את יכולה לדעת הרבה על אדם לפי איך שהוא מבשל תרנגול הודו.
אני לא חושבת שאד יהיה זה שיכין את תרנגול ההודו.
פרסם תגובה
דה וינצ'י אמר שיש שלושה סוגי אנשים: אלו שרואים.
אלו שרואים כשמראים להם. אלו שאינם רואים.
המחפש: איזה סוג אתה?
אני שומר עלייך.
בטוח?
כמעט הגענו.
-אל תפקחי עיניים. -בסדר.
העובדה שאני מראה לך את זה היא הוכחה שאני בוטח בך יותר מאשר בכל אחד אחר.
-מה זה? -לא, אל תפקחי עיניים.
הן עצומות.
אפילו הבן שלי אף פעם לא ראה את זה.
בשם אלוהים, מה זה?
תפקחי את העיניים.
טוב.
את לא יכולה לראות את זה, נכון?
מה אני לא יכולה לראות?
אלכוהול לחיטוי
וג'ימייט בשר משומר
את חייבת להבטיח לי שלעולם לא תספרי לאיש
מה שראית כאן היום.
בסדר. אני... אני מבטיחה.
כי אם אנשים ידעו,
כשהחי"ב, הם יהרסו את המקום הזה.
לא שאני רוצה להיות אכזרי או משהו, אבל הם ידעו מראש שזה מה שיקרה.
זה ספק החשמל כאן.
יש לי עממי פליטה שתכננתי בעצמי.
הפליטה מתועלת לצד השני של הבית
לפיר חבוי.
קונדומים
אתה באמת מוכן להכול.
מבחינתי, אין לדעת מתי הדברים יתחילו לצאת משליטה.
העולם, הבשר והשטן זוממים,
ואז הדברים מתמוטטים.
זאת שמיכת הביטחון שלי.
רשת הביטחון שלי.
תוכנית הפנסיה שלי.
אתה זוכר כש...?
כששאלת אותי אם יש משהו שאני רוצה לדעת
שאני לא יודעת?
כן.
איך...?
איך עשית זאת?
מה...? למה את מתכוונת?
זה מושלם.
-שבע ורבע קלוריות יותר. -לא, לא, לא. זאת הסיבה.
טעות.
לא. אני יכולה.
-תני לי לעזור לך. -לא, אני מסתדרת.
-תרשי לי להיות ג'נטלמן. -אתה הג'נטלמן המושלם.
למה...?
-למה שלא תתני לי...? -בבקשה?
הג'נטלמן המושלם.
מושלם.
כן, אני מחזיק את המקום הזה כדי לתרגל מיומנויות בסיסיות.
אין לך ממה לפחד.
-אמרתי שאני לא מפחדת. -טוב.
תני לעין שלך לרדת לתחתית הקנה כדי לראות את מה שאת רוצה לפגוע בו.
לא יכולת לחשוב על משהו יותר מרושע?
-זה דוב. -זה דוב צעצוע.
את...
פגעתי בו!
על מה אתה צוחק?
על זה.
עלינו, כאן.
כל כך שליו כאן.
נחמד כאן.
אני צוחק כי בקרוב כל זה ייגמר.
למה אתה מתכוון?
אני מתכוון לרגעים כאלה.
הם יהיו ספורים ונדירים.
ברוב הזמן, אנחנו ניאבק כדי לשרוד.
אד, אני לא מבינה. מה...?
לשרוד מה?
את בטח יודעת על מה אני מדבר.
עמוק בפנים, את מרגישה את זה גם אם את לא מודה בזה בפני עצמך.
זה עשוי להתחיל במבזק חדשות.
את צופה בפרסומת או משהו,
ופתאום איזה בחור מופיע.
אחד הרובוטים האלה עם הדיבור המכאני,
ואומר לנו שבורסת המניות עומדת להתרסק.
ואז הנשיא מופיע.
והאומה ממתינה למוצא פיו.
וכשהוא מדבר, הוא אומר שיש מצב חירום לאומי,
ושעליו להכריז על משטר צבאי.
ואת לא יכולה להאמין.
אז את הולכת לחנות המקומית ורואה
את כולם ברחובות
עם מבט מוזר בעיניים כי גם הם לא מאמינים למה שקורה.
ואז את מגיעה לחנות, והיא מלאה באנשים...
שקונים כל מה שהם יכולים לשים עליו את הידיים.
ולמעלה, בשמיים,
מסוקים מזמזמים "הופ, הופ" מעל.
ואת יודעת...
את יודעת.
ביום הראשון, את צופה בטלוויזיה ומנסה להבין מה קורה,
אבל עד היום השלישי, יש רק רעשים סטטיים.
וגם האינטרנט מושבת, בדיוק כמו הטלפון הנייד שלך.
ובערך בזמן הזה, את שומעת את היריות הראשונות.
ובהתחלה, הן נשמעות משונות ובלתי מוכרות,
אבל אז את שומעת אותן בכל מקום. הן מתחילות להתקרב.
ואז רואה גופה ברחוב, ואף אחד לא בא להזיז אותה.
ואז עוד אחת,
ועוד אחת.
אז את מחליטה לעזוב, אבל את לא היחידה.
הרחובות פקוקים במכוניות.
ואז הצבא מגיע.
זה לא הצבא שלנו, אלא של איזו מדינה אחרת.
ואת לא יכולה להאמין, אבל את יודעת שזה נכון.
את יודעת.
שהכול נגמר.
אתה באמת חושב שזה יקרה?
אולי. אני לא יודע.
את באמת אישה מיוחדת, רוני מייזנר.
אד?
אתה בסדר?
מעולה.
פורד
אבא.
היי, ברוכים הבאים.
שלום.
זאת...
החברה שלי, רוני.
-חג הודיה שמח. -תודה רבה.
רוני, אני בראיין. אני שמח מאוד לפגוש אותך.
-אד. -ג'נט.
היי.
-אני כל כך שמחה שבאת. -מותק, זאת רוני.
החברה של אבא.
רוני.
-תראו אותך. -היי.
את מקסימה.
-הנה הילדה שלי. -היי, סבא.
תיכנסי.
-לא הייתי רוצה להיות חלק מזה. -את לא רוצה להתמודד עם זה.
ג'נין.
-אני ג'נין. -נעים מאוד. רוני.
עיצרו את השעון.
ישנו לחץ על קינום.
וטאצ'דאון לרנדולף!
כמה זמן אתם כבר ביחד?
לא הרבה, אז... אבל...
אבל זה טוב?
כן.
שניכם.
אתם נראים כל כך צעירים. מלאי חיים.
הוא היה פנוי, הוא השתחרר מהשמירה עליו, ויצא להבקיע.
אתה יכול להגביר אם אתה רוצה.
לא. זאת ממש לא בעיה. אני רק אוהב לראות את התוצאות.
-לא, אתה יכול להגביר. -זה באמת עדיף כשעוצמת הקול נמוכה.
אני יודע מה אתה חושב.
אני לא חושב כלום.
חשבתי שזה כל העניין, לא לחשוב.
דיברתם פעם על לנסוע ביחד?
עכשיו זה הזמן.
בראיין ואני, אנחנו מתכננים את הנסיעה שלנו לספרד.
ספרד נשמעת נחמדה.
זה קשה, את יודעת?
לפנות זמן לנסוע...
לצאת למסלול.
איך את ואד בעניין הזה? אתם...?
אתם על המסלול?
אנחנו בסדר גמור. אנחנו... אנחנו על המסלול.
אל תהיה כל כך רגיש.
אני מבין.
-עניין ה"זקן הכועס". -אני לא כועס. אכפת לי.
גם לי אכפת, מהמשפחה שלי.
אתה מראה את זה באופן מוזר, תוקע את הראש שלך בחול.
טוב.
אני מסכים.
תראה לי.
-בראיין, אתה... -לא, באמת.
תראה לי משהו ששווה לראות.
בסדר.
והנה זה מתחיל.
לאן הם הולכים?
עוד יין?
לא, תודה.
-קראת את זה בכלל? -כמובן שקראתי את זה.
עמדת שם והלכת מצד לצד בזמן שקראתי את זה.
-מה יש לך בתיק ההימלטות? -מה זה תיק הימלטות?
התיק שמוכן לרגע שבו החי"ב.
-מה זה חי"ב? -כשהחרא יתפוצץ בפרצוף.
למה אתה תמיד מתנהג ככה?
איך ככה?
כאילו שאתה יודע איזה סוד שאף אחד אחר לא יודע.
אני לא היחיד. הרבה אנשים יודעים מה קורה.
זה נכון, כולכם יושבים בתחתונים שלכם
-עם המחשב שלכם, ומבינים מה קורה. -אני לא יושב בתחתונים שלי.
לא חשוב מה אתה לובש!
כולכם אומרים לי שהממשלה עושה את זה,
ושהתאגידים עושים משהו אחר.
אבל מה שאני רואה זה רק אנשים שמנסים לשרוד.
בדיוק. לשרוד.
תראה, כל מה שאני אומר זה...
תן לי להראות לך.
למה שלא פשוט תודה בזה? אתה מפחד.
אתה מפחד להכיר בעובדה שאף פעם לא תצליח להבין את הכול.
אז מה?
זה רק העולם, זה מה שזה.
-ארוחת ערב. -הוא דפוק.
הוא מטורף, הוא טיפשי, אבל זה רק העולם.
ארוחת ערב.
ואתה יודע מה?
כולנו נמות יום אחד.
אפילו אתה.
ארוחת ערב!
תתחיל מהצד הרחוק.
-בצורה... -תפרוס אותו ככה.
-ואתקדם לשם. -כן, תתקדם...
-תודה, אבא. -תתכבדו. אל תיתנו לזה להתקרר.
-איזה יופי. -כן.
תודה, בראיין.
-זה נראה מצוין. -אין בטטות?
אנחנו לא אוכלים בטטות השנה.
אין בטטות? זה באמת סוף העולם.
כדאי לך לנסות את זה. זה אורז בסמטי. מהודו.
אני יודעת מה זה אורז בסמטי, אמא. אני אצטרך לאכול הכול
בגלל הילדים הרעבים בהודו.
מה שמזכיר לי, למה בדיוק אנחנו אוכלים את האורז שלהם?
הוא לא שלהם.
עכשיו הוא שלך. לכן, כן, את צריכה לאכול הכול.
-זה אקזוטי. -הארוחה קצת יותר חגיגית השנה.
לדעתי, היא חדשנית.
-יש לנו עוגת שוקולד. -ארוך יותר מזה.
יש לי עדיין שאלה.
אני לא יודע אם אני מורעב או שזה באמת טעים.
-אבל אתה לא חייב ל... -דיברתי עם רוני.
על כך שהיא ואד אולי ייסעו לטיול קטן.
אולי הם ייסעו לאיזה מקום אקזוטי.
אני בטוח שאם הם ירצו לצאת לטיול, הם יצאו לטיול.
הייתי רוצה לראות את סין.
סין?
את יודעת מה הם עושים שם?
אני אוהבת את האוכל.
יש עוד דברים בעולם חוץ ממסעדות סיניות.
הנה זה מתחיל.
-כמו מה למשל, סבא? -ובכן, העניין בקשר לסין...
אני חושב שסבא שלך רוצה לאכול את ארוחת הערב שלו בשקט.
-לא, לא. אני... -אני יודע מה את עושה, גברתי הצעירה.
אני לא עושה כלום.
זה נכון, את כל כך חכמה. את חכמה יותר מכולנו.
אלוהים המזוין.
-ג'נין. -כאילו שאני אומרת משהו
-שלא אמרת מיליון פעמים. -אני מבטיחה לך שאני לא משתמשת...
אז למה את תמיד חייבת להעמיד פנים שאת משהו שאת לא?
אני מרגישה כאילו אני חיה ב"אזור הדמדומים".
באמת, את אפילו לא יודעת מה זה אזור הדמדומים.
זאת סדרת טלוויזיה טיפשית בשחור לבן.
אז, כן, אני יודעת מה זה אזור הדמדומים, בראיין.
-בסדר, זה מספיק. -מה?
תשלח אותי לחדר שלי, בראיין?
-למען האמת, כן. -היי...
היי. איזו בת קוראת לאבא שלה בשמו הפרטי?
בת שלא מכבדת את אביה. בת מהסוג הזה.
למה?
למה? מה לגבי קורת הגג שמעל ראשך?
או מה לגבי האורתודנט? או הטלפון?
או מה לגבי כל ספרי הלימוד שאף פעם אין לך זמן לקרוא?
למה לקרוא אותם? גם ככה העולם עומד להגיע לקיצו בכל רגע.
פשוט נהדר. בגללך היא אומרת את כל השטויות האלה עכשיו.
-ראית מה עשית? -לג'נין יש ראש משלה.
-כן, והחלטתי עכשיו להשתמש בו. -כדי להכניס לתוכו שטויות?
למה שלא נירגע כולנו,
ואולי נדבר על משהו שכולנו מסכימים עליו.
אני ובראיין מסכימים על משהו.
-שנינו חושבים שאבא שלנו הוא אידיוט! -בסדר, זהו זה.
אין יותר שימוש במכשירים אלקטרוניים.
זה אומר חודש שלם בלי טלוויזיה.
-בלי נייד. -בלי נייד?
כן. תשאלי את סבא שלך על זה.
איך תתמודדי כשהאינטרנט ישבות,
וכשרשת החשמל תתמוטט, ואז..? איך נוכל לתקשר?
תצטרכו להשתמש בסימני עשן.
-אמא! -אולי אם היית קצת יותר שולטת בעצמך.
אני מקווה שהעולם באמת ייגמר וייקח אותך איתו!
תחזרי לכאן, גברתי הצעירה!
תחזרי לכאן!
-היי! -עוד יין?
-כן, בבקשה. -טוב.
אלוהים...
לאן היא הולכת?
לשום מקום.
אתה חושב שאני אידיוט?
לילה טוב, רוני.
אתה לא רוצה להיכנס?
לעזאזל.
אלוהים.
אתה רוצה משקה?
חשבתי שאת שותפה לדרך.
אני באמת שותפה לדרך.
לא. אני מתכוון שאת מתכוננת.
האופן שבו עשית קניות, הדברים שקנית...
שילמת בכסף מזומן!
לא שאני מגיע לרמת פרנויה כזאת באופן אישי, אבל...
את יכולה להבין איך יכולתי להגיע למסקנה הזאת.
קל יותר להשתמש במזומן. לא צריך לזכור מספרים.
את יכולה להשתמש בהמחאות.
לא כולם מכבדים המחאות.
כולם מכבדים מזומן.
כשהבת שלי מתה, זה התחיל בחדר שלה,
ואז זה המשיך כאן למטה.
אבל...
-אני לא מבין איך יכולת... -בבקשה.
אל תדאג בקשר לזה.
אתה רוצה חמאה על הטוסט שלך, או שאתה רוצה למרוח אותו בעצמך?
לא, לא, אתה יכול למרוח עליו חמאה.
פשוט תעזוב את זה. אני לא רוצה שתפצע את עצמך.
אד?
גברת מייזנר?
מה שלומו?
-לבעלך... -לא, הוא החבר שלי.
החבר שלך עבר מה שנקרא, "התקף איסכמי חולף".
זה כמו שבץ קטן אבל זמני.
נראה שהוא הפחית את מינון התרופות שלו,
ולא נטל את המינון המומלץ לו.
הוא יהיה קצת חלש לזמן מה, אבל הוא עושה רושם של בחור קשוח.
אפשר לראות אותו עכשיו?
בהחלט, אבל תהיי עדינה איתו.
מסכן שלי.
לא, לא, לא, אל תנסה לדבר.
אני לא מסכן.
לא.
לא. אתה חזק.
הרופא אמר לי שלא לקחת את התרופות שלך.
כן. זה בגלל הכסף, נכון?
אני יודעת שתרופות יכולות להיות יקרות מאוד.
אני יודעת.
אבל אתה? זה לא הגיוני.
הוצאת את כל הכסף שלך על ה...
על הדברים האלה.
בשביל... בשביל משהו שאולי בכלל לא יקרה.
לא, אתה רק חושב על המחר.
אבל אני כאן. אני כאן עכשיו.
ואני רק חושבת עליך.
הגעתי מהר ככל שיכולתי.
אבא.
מרכז רפואי
אתה יודע, אתה האיש הכי חכם שאני מכיר.
לא, אני לא. אני אידיוט.
אבל אני משתפר.
מכירת גראז' רחוב פרל 107
הטנדר נוסע כמו שצריך.
טוב, זה פורד.
תודה שאספת אותו.
רוני נראית כמו אישה נהדרת.
כן. ממש נהדרת.
-טוב... -יש לך רגע?
בוא איתי.
לא, לא.
מה אתה רואה?
כלום.
בדיוק.
עכשיו אתה רואה?
אז על זה אתה מוציא את כל הכסף שלך?
אז?
מה דעתך?
בכנות?
אני לא בטוח.
אתה יכול להגיד לי.
מטורף, נכון?
תראה, אבא, אני...
ובכן, לפעמים בזמנים מטורפים נדרשים אנשים מטורפים.
אתה יודע, אבא...
אני לא חושב שאתה מטורף.
טוב, אולי קצת מטורף.
אבל אני חושב שאתה צריך לעשות מה שעושה אותך מאושר.
זאת אומרת, אני חושב שזה כל מה שכולנו יכולים לעשות.
ואם זה מה שעושה אותך מאושר ואתה לא פוגע באף אחד,
אז אני אומר...
כן, לעזאזל, לך על זה.
וזה מה שאתה חושב?
זה מה שאני חושב.
היי, אבא?
אתה בסדר?
אלוהים אדירים.
אני באמת מאושר.
אגירה
אתה החט"ל שלי.
מוסקרט, מוסקרט אור נרות
לצאת לעיר ולבלות כמו שצריך
בערב
זה ממש נעים
-מוסקרט סוזי, מוסקרט סאם -מוסקרט סוזי, מוסקרט סאם
-רוקדים את הג'יטרבאג במוסקרט לנד -רוקדים את הג'יטרבאג במוסקרט לנד
-והם מתנודדים -והם מתנודדים
-סאם כל כך רזה -סאם כל כך רזה
-והם מסתחררים וחגים -והם מסתחררים וחגים
-והם רוקדים טנגו -והם רוקדים טנגו
-שרים ומזמרים את הג'נגו -שרים ומזמרים את הג'נגו
-מרחפים כמו השמיים מעל -מרחפים כמו השמיים מעל
ראיתי שלט (גם סימן) היום.
זה היה סימן...
מאלוהים?
ובכן, אני לא יודע.
היה כתוב בו "מכירת גראז'".
מכירת גראז'?
לא שאני רוצה להיות מטפיזי או משהו, אבל קיבלתי השראה.
וזה מרגיש קצת...
שמיימי.
טוב...
חשבתי...
שאולי אנחנו נעשה מכירת גראז'.
הדברים שלי ושלך.
נוכל לעשות את זה באיזה סוף שבוע.
בדקתי קצת. אפשר להרוויח מזה הרבה כסף.
אבל גם אם לא נרוויח...
יש לי הרגשה.
מה קרה כשהיית בבית החולים?
מה קרה?
ראית אור?
-את האור? -אתה יודע.
את האור.
אני לא... אני לא חושב.
יש לי פשוט הרגשה.
אני לא רוצה להכעיס אותך.
אני לא כועסת.
את נשמעת כועסת.
אני לא כועסת.
פשוט גם...
גם לי יש הרגשה.
אולי היא לא שמיימית כמו שלך...
אבל גם לי יש הרגשה.
-הפריט שמספרו... -לא, לא הוא.
-תנו לו להתמודד עם עבר נסתר. -טוב, אז...
-אני אוהבת אותה. -ומק'קנה קראקוברס גם הם...
-יצאו לפירנצה. -כן, היא תמיד נראית כל כך מהודרת.
היו טלוויזיות ברכבת.
היו דיפלומטים, היו אמריקאים,
היו פריזאים, היו פליטים סורים.
כולם נסעו ביחד.
בדרך לפירנצה.
רגע. זה מעניין.
חשבתי שתמיד אמרת שעלינו להתעדכן באירועי השעה.
אירועי השעה? את רוצה את אירועי השעה?
את בטוח לא תמצאי אותם שם. האישה הזאת היא שקרנית.
שקרנית, רמאית, בוגדנית...
שקרנית אופורטוניסטית.
ויום אחד היא תבין מה היא עשתה ואז היא תצטער על זה,
אני יכול להבטיח לך.
למה אתה אומר את זה? אתה אפילו לא מכיר אותה.
אני מכיר אותה מצוין.
זאת אשתי לשעבר.
אשתך?
אשתי לשעבר.
היא עזבה לפני הרבה זמן.
לפני 19 שנה.
רגע, היא אמא של בראיין?
כן.
הוא בן כלבה אמיתי.
אד. אל תדבר ככה.
מצחיק.
אני עדיין צופה בה בכל יום.
תמיד תהיה לה משמעות כלשהי בשבילך.
זה בסדר.
יום ראשון.
זה היום הכי טוב למכירת גראז'. בדקתי.
-יום ראשון הקרוב? -כן. הוא מתאים כמו כל יום ראשון אחר.
אבל מה לגבי...?
הגיע הזמן.
את יודעת...
נוכל להתחיל לארגן את הדברים שלך ביום שלישי...
אם זה בסדר מצידך.
מה תעשי אם החבר שלך, שאת ממש מחבבת אותו,
ירצה שתעשי משהו...
שאת ממש לא שמחה לעשות?
אני חייבת לומר שזה תלוי. כמה זה רע?
ובכן...
עכשיו אני באמת רוצה לדעת במה מדובר.
לא חשוב.
אף פעם אל תיתני לגבר לאלץ אותך לעשות משהו שאת לא רוצה לעשות.
יום שלישי
למה את לא עונה לטלפונים ממני?
-אני עובדת. -אני יודע שאת עובדת.
אני רואה שאת עובדת. למה את לא עונה לטלפונים שלי?
-בבקשה, לא כאן. -כן, כאן.
את לא באה אליי, ולכן אני צריך לבוא אלייך.
אתה לא מבין.
-אז תסבירי לי. -לא, אני לא יכולה להסביר לך.
גם אם הייתי יכולה, אני...
לא היית מבין. גם אני לא מבינה.
אמרת שתעשי את זה איתי.
-לא אמרתי שאעשה את זה איתך. -כן אמרת.
אל תצעק.
למה כל כך חשוב לך מה אני עושה?
כי דיברנו על זה. זה למען שנינו.
לא, זה למענך.
אני בסדר איפה שאני. טוב לי איפה שאני.
לא, לא טוב לך.
אל תתיימר לומר לי דברים על עצמי, אד המסלר.
אני אישה מבוגרת, ואני לא חייבת להקשיב לך.
לא אמרתי שאת חייבת להקשיב לי.
-תסתלק מכאן וזהו. -רק רגע.
תסתלק מכאן.
יש בעיה?
אין שום בעיה. אד התכוון ללכת.
חשבתי שזה אמיתי.
היא שאלה מה שלומך, אז אמרתי:
"את זוכרת כשנפרדת מסאם?"
סאם?
הוא היה החבר שלה במשך שבועיים בכיתה ח'.
בכל אופן, הם מדברים, וזאת כנראה היתה הפעם הראשונה
שדיברתי איתה בגלוי ביחס למה שהרגשתי כשאתה ואמא נפרדתם.
טריקות הדלתות והכול.
זו היתה המילה האחרונה שלך, אבל זה אף פעם לא היה ככה.
ואני פשוט ישבתי שם כמו...
ויום אחד, טריקות הדלת פסקו,
והיא עזבה.
היי, אבא?
אני כאן.
תראה, כל מה שאני אומר זה שלפעמים יש הרגשה שאתה מאבד הכול,
אבל, בעצם, אתה לא מפסיד, אלא מרוויח.
לפחות זה מה שלימדת אותי.
אני לימדתי אותך את זה?
טוב, לא בכל כך הרבה מילים.
אבל כן.
אז מה עוד לימדתי אותך?
מבחינתי, יש אנשים שצריכים להיות מי שהם
אפילו אם הם לא רוצים להיות מי שהם. זה פשוט מאוד.
אני מסכים. פשטות היא מרכיב חיוני של גאונות.
פעם נוספת, קפטן אר חותך ישר לעיקר.
הלל ושבח לך, קפטן אר.
מכירת גראז' וילו ליין 805
דג טונה
מה שלומך היום? ראינו את זה מהרחוב.
מה יש לנו כאן?
סטארקיסט יצירות טונה
-מה שלומכם? -טוב, תודה.
תסתכלו מסביב.
תסלח לי.
כמה זה עולה?
זה תלוי.
כמה זה שווה לך?
ובכן, לא כל כך הרבה כמו שחשבתי.
ובכן...
אולי מישהו אחר יזדקק לזה יותר ממך.
כן, אולי.
אי אפשר לדעת מתי תזדקק לצנצנת יפה.
את החט"ל שלי.
הנכדה שלי אמרה לי מה זה אומר.
החברה הכי טובה לנצח.
תרגום כותרות שלמה ליברמן